- Ce faci? - Stabilesc sarcinile de serviciu.
O omucidere în Dorchester.
Nu, mă refeream la sunetul drăguț pe care-l scoteai.
E piesa lui Coltrane, "My favourite things".
Te cunosc de opt ani, Garret.
Nu te-am auzit niciodată fredonând ceva.
Du-te la Dorchester.
Am dus-o cu mașina pe Lily aseară. Părea cam prăbușită.
- Serios, ce a zis? - Nimic despre tine, ceea ce e o premieră.
Cum stă treaba cu fosta?
Nu-i nimic, doar comunicăm.
- Pe verticală sau pe orizontală? - Foarte amuzant.
Dr. Macy, mă scuzați că vă întrerup,
dar tocmai am primit un telefon despre un adolescent mort
și dr. Sanders era acolo, așa că i-am dat lui dosarul.
Bine, Lily, mulțumesc.
E vorba despre un elev de la Liceul Loyola.
E liceul lui Abby.
Niciodată nu m-am bucurat mai mult să te văd.
Îl ții minte pe dr. Sanders?
- Bună. - Damon e mort, tată.
Am vorbit azi-dimineață, era bine. Damon Tremaine.
L-am întâlnit în clasa a IX-a, în sesiunea de vară. Era grozav.
Spuneau că era bine și brusc a căzut și a murit.
Liniștește-te, bine?
Trebuie să-mi fac treaba, vin imediat.
Sunt dr. Macy de la Medicină Legală.
Colegul meu, dr. Sanders.
Mă numesc Jim Evans. Sunt antrenor de baschet la acest liceu.
- Ce s-a întâmplat? - Aveam antrenament.
Damon a traversat jumătatea terenului și s-a prăbușit la podea.
Am crezut că și-a luxat gleznă, dar nu s-a mai ridicat.
- Mai respira când ați ajuns la el? - L-am resuscitat până să vină salvarea.
Nu-mi vine să cred că s-a întâmplat așa ceva.
Am citit despre băiatul ăsta.
Era printre cei mai buni jucători din tot statul.
Hai să o luăm cu începutul și să terminăm repede.
Bună, Eddy. Ce s-a întâmplat?
Împușcătură în ceafă, în stilul execuțiilor.
Acte de identitate?
Nimic. Nici portofel, nici chei, nici martori.
O grămadă de oameni au auzit împușcătura, dar...
Cred că făptașul a fugit pe aleea aceea.
Arma de calibru mic.
Probabil a venit să caute o doză.
Și să facă ceva cumpărături. Avea plasa asta.
Lapte și heroină.
Micul dejun al campionilor, nu?
Poate locuia într-una din casele astea,
unde își iau doza, dorm și mănâncă drogații.
Exact în ordinea asta.
Asta între două schimbări de scutece?
CROSSING JORDAN Sezonul 1 Episodul 16-Pierdut și găsit.
Subtitrarea Andrada2003/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Cum să fie mort?
E cu o lună mai tânăr decât mine.
Cum să se întâmple așa ceva?
Nu știu până nu-l examinez.
Damon era cel mai bun jucător al liceului.
Fiecare facultate din zonă îl dorea.
Îl cunoșteai bine?
- Nu era iubitul meu, dacă asta întrebi. - Nu e vorba de asta.
Îmi pare rău.
Umblam cu el înainte să devină zeul baschetului,
înainte să înceapă să-și petreacă fiecare moment la antrenament sau la sală.
Mă tachina că nu știu exact ce vreau de la viață.
El știa clar ce vroia.
O să fii bine? Trebuie să plec.
Te sun imediat cum aflu ceva.
Bine.
Tată?
L-am găsit pe măsuța de sus, la mama acasă.
Mulțumesc.
Abby, mama ta trece prin clipe grele de când a plecat Walter, așa că eu...
- Nu trebuie să-mi dai explicații. - Nu o fac, doar că...
Nu, tată. Sunt mare,
înțeleg și nu mă deranjează cu nimic.
- Sigur? - Da, de ce nu?
Am o grămadă de prieteni cu părinți despărțiți care s-au recuplat.
Nu-i mare lucru. Mă suni mai târziu?
Ai mai văzut așa ceva până acum?
Aripi membranoase, piciorușe dentate, antene răsucite?
Interesant. Unde l-ai găsit?
L-am scos din pantoful unui drogat găsit în Dorchester.
Mă poate ajuta să aflu cine l-a ucis?
Lasă-mă să-l disec.
Mulțumesc.
- Drăguță pălărie. - Mulțumesc.
Ce zici?
Arăți ca un idiot.
Nu ești deloc deloc curios de pălărie?
Nu.
Hai, omule-insectă, dă-ți cu părerea.
Un coșar dus cu pluta?
Ești pe-aproape, cu asta voi explora funinginea și păienjenișul
din priveliștea noastră de coșmar.
Cu asta se ocupă colegul meu.
Îi preiau treaba cât e plecat în Barbados.
Este așa înaltă încât să mă poată observa turiștii.
De ce, a fost vreodată vreo problemă să fii observat?
Uită-te. Turul înfiorător al orașului Boston.
Povești cu stafii, cu case bântuite.
Pune-te și pe tine la socoteală cu pălăria ta îngrozitoare.
Dai 40 de dolari și poți câștiga un Porsche.
Ăsta-i un cățel?
Acum a venit.
Bine. Primo, asta e viu și secundo, nu-s veterinar.
Nu câinele. Ea.
- Sănătate. - Sunt...
O, alergic. Îmi pare rău.
L-au găsit lângă ea.
Îl plimba în Cambridge Common când a murit.
Nu e identificată.
Să îi băgăm amprentele în baza de date.
Ce facem cu el?
Rămân la vechea înțelepciune coreeană când e vorba de câini.
Adică?
Câinii inspiră longevitate și sănătate.
Ai auzit?
Ca parte a unui mic dejun copios.
Ia-l de aici.
Doamna Tremaine, sunt dr. Macy.
Condoleanțe pentru pierderea fiului dvs.
Mulțumesc.
Îi vom face autopsia după-amiază.
Îmi puteți spune ceva despre antecedentele medicale ale lui Damon?
Era sănătos. Nu a lipsit nicio zi de la școală, în trei ani.
Fiica mea Abby e și ea elevă la Loyola.
Spune că Damon era un băiat grozav.
Era popular. Drăguț, deștept.
Totul a fost bine până a pus ochii pe el bărbatul acela.
Vă referiți la antrenorul Evans?
Ticălosul ăla e de vină pentru moartea fiului meu.
De ce spuneți asta?
Lui Damon îi plăcea baschetul.
Și l-am sprijinit, atâta timp cât avea note bune.
Dar Evans îl punea să se antreneze dimineața, la prânz și seară.
Alergări, diete speciale. Poate și altceva.
Dacă e ceva în neregulă cu moartea lui Damon, veți afla.
Dacă avem noroc, vom ști mai multe deseară.
Dacă aș fi avut noroc, fiul meu era încă în viață.
N-am aflat nimic despre persoana dispărută. Tu știi ceva?
Da, ceva ciudat.
Purta haine mai scumpe decât mașina mea.
A fost găsită în Cambridge Commons.
Acolo locuiesc bogătașii.
Mă gândeam eu.
Apoi i-am văzut mâinile.
Sunt mâini muncite, muncă manuală, ani întregi de chimicale.
O femeie care s-a realizat prin forțe proprii?
Sau doar o menajeră.
Noroc.
Cățelul ăla e încă pe aici?
L-au luat cei de la Controlul Animalelor acum o oră. Are păr pe jacheta.
Dacă e menajeră, cum de poartă Chanel?
Cred că erau de împrumut.
Să sunăm la agențiile care plasează ajutor în gospodărie,
să vedem dacă e cineva care nu s-a prezentat la serviciu.
Bine.
Am primit apelul. Care e urgența?
Nicio urgență. Am vrut să te țin la curent.
De când mă ții tu pe mine la curent?
M-am gândit să te scutesc de efortul de a-mi tot călca pe urme,
să te scutesc de rutina asta.
Bine, dacă așa se pune problema.
Ce am aflat?
L-am prins pe ucigașul din cazul necunoscutului.
O, ce repede.
Se numește Keith Walker, un mărunt traficant de droguri.
Tipul avea cheile, portofelul, tot.
L-a omorât pentru 12 dolari.
A mărturisit?
Nu încă. Și-a chemat avocatul.
I-am căutat amprentele victimei în baza de date. Se numește Chris Vanders.
Da și noi. N-am găsit mare lucru.
A fost învinuit de posesie de cocaină, heroină. Cam atât.
- Ați găsit mama și bebelușul? - Am trimis un echipaj la adresa lui.
Sunt pe drum. Asta-i partea cea mai grea.
Bebelușul va crește fără tată.
Halal tată.
Nu totul e alb și negru, Jordan.
- Nu știam că ai așa o inimă duioasă. - Nu am.
Spun doar că viața tipului a fost complicată.
Cumpără droguri și scutece?
- Mi se pare un mic conflict. - Unul mic?
Bine, n-am nicio problemă că e drogat, dar un drogat cu copil mă calcă pe nervi.
Eu îi acord prezumția de nevinovăție, atâta tot.
Domnule detectiv Winslow,
aceasta e Tanya Vanders, soția lui Chris Vanders.
Bună, doamnă Vanders. Sunt detectivul Winslow.
Ea e Jordan Cavanaugh, legistul care se ocupă de caz.
Bună.
- Unde e Amy? - Poftim?
Copilul meu.
Era cu el.
Când nu lua droguri, venea să o vadă pe Amy.
Ieri a apărut pe la ora 14.
Zicea că stă cu ea până îmi rezolv eu ceva treburi.
Când m-am întors, nu mai erau.
Apoi am primit telefon de la poliție că soțul meu e mort.
Știm că lua heroină. A fost găsit într-un cartier rău-famat.
Aveți idee de ce ar fi dus copilul acolo?
Nu știu. Făcea o grămadă de prostii.
Știți cumva cine erau furnizorii lui?
Nu.
O să scotocim tot cartierul unde a fost găsit, vom implica și presa.
Dacă e singură, nimeni n-o să aibă grijă de ea.
O să fie în regulă?
Spuneți-mi adevărul, doamnă doctor. Cât poate supraviețui?
O vom găsi cât de repede putem.
Imediat ce aflăm ceva, vă sunăm. Promit.
Aveți unde să mergeți?
Nu.
Haideți cu mine.
Mergem la biroul meu.
Vă puteți odihni acolo.
Mulțumesc.
Am ajuns, dragilor. După cum v-am promis,
salonul înspăimântător, birtul sinistru,
un loc public înfricoșător.
Da, de groază.
Impresionant.
- Putem sta de vorbă? - Sigur. Un moment, dragilor.
Ce-i?
- Cine sunt oamenii ăștia? - Turul terorii.
Unde i-ai găsit?
Așteptau în zonă niște autobuze plicticoase.
Le-am oferit o alternativă.
Ai furat oamenii de la un tur internațional?
Prefer termenul de "redirecționat", dar mă rog.
Localul e închis până la cină,
așa că nu-i duci măi bine pe oameni la autobuzele lor?
Dar așteaptă povești de groază dintr-o tavernă bântuită.
Haide,
pun pariu că te pricepi la povești, ce zici?
Problema e că localul nu e bântuit.
Oamenii ăștia vor să se distreze,
nu să scrie o lucrare de doctorat.
Vrei să le spun prostii despre fantome în bar?
Nu-ți cer decât să le spui istoria alternativă.
Și mie ce-mi iese?
Ai 20 de nemți înfometați și însetați.
Îți spune ceva ideea de cârnați cu bere?
Bine.
Bine ați venit!
Am găsit amprentele dentare ale necunoscutei.
Se numea Hilda Ruiz.
Bine. Ceva rude?
Am un număr din San Miguel de Allende, în Mexic. Am vorbit cu fiii ei.
Lucra ca menajeră în Cambridge de 8 ani.
Stăpânii nu i-au anunțat dispariția?
S-or fi gândit că și-a luat o zi liberă pe motiv de boală.
Avea nevoie de mai multe zile. Plămânii îi erau praf.
Mult țesut cicatrizat.
Știi cumva de ce?
Opt ani de lucru cu substanțe de curățat.
Putea, la fel de bine, să lucreze în mină.
Pot copiii să facă demersurile pentru repatrierea cadavrului?
Ea le trimitea bani în Mexic, pentru întreținere.
Aveau vreun număr de contact al familiei pentru care lucra?
Ar trebui să merg direct la țintă.
Spuneai că a fost găsită în Cambridge Common?
Să mergem să batem pe la uși.
Cârligul însângerat se apropia tot mai mult.
Și el știa că e răzbunarea fantomei piratului.
Bravo!
Mulțumesc, barman Cavanaugh. Chiar a fost o poveste de groază.
Din filmul de vineri seara cu Scooby Doo, nu-i așa?
Nu ratez niciun episod.
Grozav.
Mulțumesc pentru bere și pentru lingușiri.
Și-au plătit consumația. Am verificat de două ori.
Da, au plătit. Tu, în schimb, îmi datorezi bani pentru speech.
Dar...
Te mai aștept oricând.
Cele mai multe cazuri de moarte subită se datorează atacului de cord.
Dar nu se explică temperatura scăzută a cadavrului, atunci când l-am găsit.
Deci, nu e vorba de momentul morții. Ceva medicamente?
Am cerut analiza toxicologică. Venele jugulare erau destinse,
inima mărita.
Așa părea.
Poftim?
Alergam opt-nouă meciuri pe zi, în soare, când eram de vârsta lui.
Mă simțeam invincibil. La fel și el.
Când ești tânăr, nu crezi niciodată că faci eforturi prea mari.
Dacă vrei să ajungi departe, n-ai de ales.
Vorbește experiența din tine.
Am jucat baschet în primul an de facultate.
La Berkeley? Înseamnă că ai fost bun de tot.
Da, știam să joc.
Dar, când am decis la merg la Medicină, a trebuit să renunț.
Puștiul ăsta n-a avut niciodată de ales.
Asta-i cea mai drăguță cameră pe care o avem.
Restul sunt destul de înfricoșătoare, până te obișnuiești.
- Vrei ceva de mâncat sau de băut? - Nu, mulțumesc.
Amy. E un nume foarte frumos.
I l-am dat după bunica mea.
De obicei, la ora asta doarme.
Am reușit până la urmă să-i fac un program, cum scria în cărțile de bebeluși.
E greu să fii singură.
Tatăl meu m-a crescut de unul singur.
Sunt sigură că erau momente când nu m-ar fi dorit prin preajmă.
Te înșeli.
Găsiți-o.
Vă rog.
Ce ați găsit?
Sunt ceva reziduuri de praf pe talpa pantofului.
Dați-mi o mostră. Nigel, poți să o cauți în baza de date?
Sigur.
Îmi pare rău de femeie.
Mie îmi pare și mai rău de copil.
Ce se mai aude cu insectă găsită?
În mod normal, se întâlnește în regiunile calde de pe coasta estică,
în Georgia, Louisiana, în sudul extrem.
Dar, la un moment dat, Chris Vanders a călcat într-un cuib.
- În sudul extrem? - Probabil nu,
dar undeva unde era foarte cald.
Femela de Doryphora își depune ouăle
numai la temperaturi mai mari de 29 grade Celsius.
Adică oriunde e un calorifer.
Una din fibrele de pe pantaloni este o lană folosită la covoarele industriale.
Se distinge prin culoare.
Ce culoare?
Verde-vomă.
Am făcut verificări ale țesăturii
și se pare că a fost fabricată de o firmă din Arlington.
Se folosește mai ales în hoteluri.
Cam vag. Câte hoteluri sunt în zona aceea în Boston?
Nu știu.
Dar cred că voi afla.
Mulțumesc că m-ai luat. Eram prea șocată să conduc.
E greu să pierzi pe cineva la care ții.
E așa ciudat
că, acum, cineva râde, zâmbește, apoi...
Ți-a zis vreodată Damon că lua anabolizante?
Amfetamine, steroizi, chestii din astea?
Știm cu toții că unii jucători iau medicamente pentru a juca mai bine.
Lua și Damon?
Nu mi-a spus și nu l-am întrebat.
Dar știu că antrenorul Evans e înnebunit să câștige.
Trăiește pentru campionatele de baschet.
Se zice că nu se uită dacă jucătorii vor să-și îmbunătățească performanțele.
Mi se pare un coșmar.
Îmi pare rău de prietenul tău.
Avea planuri mari, facultatea și apoi baschetul profesionist.
Apoi vroia să intre în afaceri că Magic Johnson.
Poate facem ceva împreună în weekend,
mergem la un club de jazz, la un film.
Ce zici?
Adică tu, eu și mama, toți trei?
Nu m-am gândit la asta. Dar am putea...
Aș vrea, dar am alte planuri.
Suntem foarte triști din cauza lui Damon,
așa că vom merge la cabana lui Kyle din Mâine să ne mai relaxăm.
Kyle? Nu-i băiatul ăla cu cercel în limbă și cu tatuaj cu o șopârlă?
Cu un piton.
Mama ta e de acord?
Încă nu, dar o să fie.
Plus că vă ofer câteva zile în care puteți fi singuri.
Nu contează.
Lily, trebuie să-mi aduci javra aia.
Credeam că ești alergic.
El e!
Am găsit asta pe o cabină telefonică în Common.
I-am sunat de 4 ori despre menajera dispărută, dar n-au răspuns.
Ce vrei să faci cu câinele?
O să fac javră să-și merite existenta.
Avem o listă cu hotelurile în care e posibil să fi stat soțul tău.
Îți sună cunoscut vreunul?
Da, Manchester Hotel.
Îl luăm de-acolo de multe ori, când era drogat.
- Nu. - Sigur?
V-am spus, nu i-am văzut pe niciunul.
Înțelege că e vorba de un copil dispărut.
Cadavrul tatălui său a fost găsit la două blocuri distanță de hotel.
Auziți, oamenii plătesc pentru a avea intimitate aici.
Eu îmi văd de treaba mea.
Ascultă, cretinule, un om e mort, copilul e bolnav pe undeva și tu...
Jordan, hai să dăm dovadă de mai mult tact.
După câte cred eu, ai două variante:
Ori ne ajuți, ori cer o percheziție a întregului hotel.
Ca să nu-ți spun că vom găsi ceva, prietene.
Astfel de căutări durează vreo 10 zile.
Bineînțeles, în timpul ăsta închidem hotelul.
Nu îl puteți închide. E clădire istorică.
O să pun un steguleț afară când zăvorăsc usa.
Bine, l-am văzut.
A stat aici acum 2 săptămâni, în camera 207.
- Era vreun copil cu el? - Nu știu.
Știu doar că îmi datorează chiria pe o săptămână.
Dacă am văzut că nu apare, am pus lacăt pe ușă.
A dispărut.
Pe aici.
Stați pe loc, doamnă.
- Cine sunteți voi? - Poliția Boston.
Doamnă, Poliția Boston. Noi...
A fost o încurcătură, doamnă. Ne scuzați.
Mai sunt multe nume pe lista aia. Trebuie să continuăm.
Bine.
Îmi pare rău.
Cum rezistă?
Va fi mai bine când îi vom găsi copilul.
Am scotocit tot cartierul unde a fost ucis,
am verificat fiecare spital, fiecare creșă, fiecare grădiniță din zonă.
Știi lista aia cu prietenii?
Nu sunt indicii.
Și atunci? O să renunți, pur și simplu?
Mă cunoști prea bine ca să mă acuzi de așa ceva, Jordan.
Știi cum merg lucrurile.
Poliția și-a folosit deja toți oamenii pentru a găsi copilul unui drogat.
Cu cât stă mai mult pe-afară, cu atât scad șansele s-o găsim în viață.
- Luăm o pauză, ar putea fi oriunde. - Ei bine...
Hei, nu te lua de mine, bine?
Nu sunt eu tipul cel rău.
Nu renunț la găsirea acestui copil.
Domnule și Doamna Hildebrandt,
acesta este Dr. Vijayaraghaven satyanaryanamurthy.
Cei de la birou spuneau că e ceva urgent.
Am ceva ce ați pierdut.
- Pomegranate. Of, iubitule... - Unde l-ați găsit?
Legat de încheietura menajerei dvs decedate,
doamna Ruiz.
O mai țineți minte?
Cum, nu o mai știți pe femeia peste care ați călcat timp de 8 ani,
în timp ce vă lustruia podelele de mahon?
- De unde știți... - Nitrobenzen.
Face să strălucească bine de tot tâmplăria și plămânii.
Pun pariu că nu i-ați făcut asigurare de sănătate, nu?
Sigur că nu. Nu era mai importantă pentru voi decât un mop sau o mătură.
Dispare una, ne luăm alta s-o înlocuiască.
Poate că nu ați tratat-o
cu prea multă demnitate cât trăia,
dar, dacă mai aveți vreo latură umană...
...să cred ce vedeam. Și, pe când am simțit apariția fantomei,
un cântec de sirenă mă chema de dincolo de mormânt
și am căpătat puteri de necromant.
Când o să vedem chipul din găleată?
Răbdare, domnule. Lumea celor nemorți vi se va înfățișa.
Facem o pauză de toaletă? Alergăm deja de 2 ore.
Uite, o să vedeți chipul din găleată
și toaletă. Toate la timpul lor, bine?
Deci, unde am rămas? A, da. La doamna din mlaștină.
În anul 1789.
Bună ziua, dr. Macy.
Ți-ai lăsat demisia pe biroul meu sau mi-o trimiți prin poștă?
Tocmai plecam.
Bun, în continuare, chioșcul de hamburger preferat de Lizzie Borden.
- Analiza toxicologică a lui Damon Tremaine. - Și?
Sunt urme de efedrină.
Ar fi putut determina atacul de cord al lui Damon, dacă ar fi avut
vreun fel de anomalie congenitală a inimii.
- Verifică-i antecedentele medicale. - Bine.
Unde mergi?
Să stau de vorbă cu antrenorul lui Damon.
Chiar costă 10.000 de dolari să trimiți un cadavru în Mexic?
Am rotunjit suma cu vreo 8.000 de dolari.
Cadou pentru copiii ei.
Drăguț din partea ta.
Oricine ar fi făcut la fel.
Nu știu...
Știu însă ceva.
Da, ce?
Când îi țineai morala familiei Hildebrant, n-ai strănutat deloc.
Trage!
Mă scuzați, domnule antrenor.
- Domnule doctor... - Macy.
Mă mir că băieții s-au întors la antrenament așa de repede.
A fost ideea lor.
S-au gândit că lui Damon i-ar fi plăcut să jucăm în continuare.
Așa era el.
E o mare tragedie.
Bine, gata pe ziua de azi.
Ne vedem la 7 dimineața. Fix.
Înțeleg că era un jucător important al echipei.
Ar fi putut deveni un jucător de prima ligă.
Avea stofă de profesionist.
Ați aflat ce s-a întâmplat?
Atac de cord agravat de folosirea efedrinei.
Nu pot să cred. Damon nu s-ar fi încurcat cu porcării din astea.
Sunt zvonuri că dvs. încurajați
jucătorii să ia anabolizante.
Poftim? Cum îndrăzniți să mă acuzați de așa ceva? Cine vă credeți?
Nu le permit jucătorilor să ia medicamente, punct.
Testele de sânge nu mint.
Nici fracturile abia vindecate.
Dacă vrei să spui că îl presam pe Damon, ai dreptate.
Jucătorii mei învață să dea ce e mai bun din ei.
E singura cale de a câștiga, pe teren sau în afara lui.
Știați că Damon avea o anomalie congenitală a inimii?
Despre ce naiba vorbești?
Exercițiile prelungite erau riscante, mai ales în prezența efedrinei.
Dacă ar fi fost ceva în neregulă cu Damon, aș fi știut.
Da, așa ar fi trebuit.
Și, dacă aflu că ai știut, a fost ultimul tău post de antrenor
la școala asta sau oriunde altundeva.
Vorba bătrânilor,
turiștii octogenari dau bacșișuri proaste.
O să țin minte.
Am adus rezultatele analizei toxicologice și a testelor de sânge.
Vanders nu lua droguri.
- Ce vrei să spui? - Nu avea urme de droguri în organism.
Nu mai luase de cel puțin o lună.
Și urmă de pe braț?
Nu stătea bine cu banii.
Poate dona sânge. Se plătește cu 20 de dolari fiecare donare.
Și firele de păr de pe corp?
Să vedem.
Șase din ele îi aparțin lui Chris Vanders. Unul nu e al lui.
Dar cea căruia îi aparține este consumatoare de cocaină și heroină.
Mai sunt ceva indicii?
Să vedem.
Firul de păr e lung, roșcat, provine de la o femeie de 20-30 de ani.
Bine, mulțumesc.
Dispecera a auzit numele Vanders și m-a anunțat.
Am venit cât am putut de repede.
Ce s-a întâmplat?
Băieții din patrulă.
Au găsit-o căzută, cu seringa și punguța de droguri lângă ea.
M-am înșelat complet, Eddie.
Chris Vanders nu încerca să-și răpească bebelușul.
Vroia să o salveze.
Traficantul nu a vorbit până acum. De ce crezi că o va face?
Cred că nu i-am explicat destul importanța cooperării.
În plus, e singura noastră pistă.
Ce vrei?
Trebuie să-ți pun câteva întrebări.
Ți-am spus deja.
Nu vorbesc nimic fără să-mi spună avocatul.
Avocatul tău nu e aici.
Drăguță încercare. Îmi cunosc drepturile.
Nu e vorba despre Chris Vanders.
E vorba de un copil dispărut.
Și ce-are a face cu mine?
Nu am chef de prostii.
Știm că soția lui era dependentă.
Dacă sunteți așa deștepți, ce nevoie mai aveți de mine?
O să-ți spun o singură dată.
Nu știu dacă te pot învinui de moartea lui Vanders, dar îți promit
că, dacă moare bebelușul, te închid pe viață.
Bine.
I-am vândut ceva mamei în ziua aia. Mulțumit?
Avea bebelușul cu ea?
Da.
Era în sevraj, nici nu mai știa pe ce lume trăiește.
Implora, cerșea.
Chiar s-a oferit să-mi dea copilul pentru o doză.
- Și ce-ai făcut? - Ce să fi făcut cu un bebeluș?
Era patetică, știți.
Aveam de gând să-i dau ceva doar să scap de ea.
Eram în mijlocul negocierilor,
când deodată m-a pocnit cineva din spate.
Și tipul a început să dea în mine.
Și ea a început să dea în el, s-au încăierat
și el tot țipa la ea ceva despre copil.
- Ce spunea? - Nu știu,
ceva despre faptul că era o mamă denaturată.
Eu vroiam doar să-mi scot niște bani.
M-am ridicat și am șters-o de acolo.
- L-ai văzut luând copilul? - Nu, v-am spus. Am plecat.
Și mai târziu?
- Când? - Mai târziu. L-ai întâlnit mai târziu.
S-a întors, făcuse cumpărături. Tipul te pocnise.
Nu puteai să-l ierți pentru asta, nu?
Ai făcut ce trebuia ca să-ți protejezi renumele, nu?
Ai băgat mâna în buzunar, ai scos arma.
Bine.
Ți-am zis că nu mai vorbim despre asta fără avocatul meu.
Ai dreptate.
Nu-mi pasă de avocatul tău.
Avea copilul cu el?
Nu.
Mulțumesc.
Stai jos.
Amintește-mi să nu te enervez niciodată.
Ce să-ți spun, ce ajutor ne-a dat.
Nu suntem cu nimic mai aproape de a găsi copilul.
Scuză-mă.
Alo, Cavanaugh.
Am dat câteva telefoane pentru reziduurile de pe tenișii lui Vanders.
Și ce-ai aflat?
E praf de cărămidă.
Ai sunat la firmă să întrebi unde îl folosesc?
Firma importatoare a ieșit din afaceri
acum 150 de ani.
Deci, calculează tu pe lângă ce clădire se plimba.
Bine, mulțumesc, Nige.
Cred că avem o pistă.
Vroia să ascundă copilul de Tanya.
Cauta un loc călduț unde să fie în siguranță.
Așa și?
Insecta Doryphora decemlineata.
Am extras-o de pe talpa pantofilor lui Chris Vanders.
Se găsește doar în locuri cu temperaturi de peste 29 de grade Celsius.
Pe aici.
Unde aveți camera centralei?
Bună, micuțo. Haide.
Bună, Amy. Ce mai faci?
Ești bine?
Știu, știu.
Spuneați că aveți informații despre fiul meu?
A murit de hipertensiune aritmică.
Ce înseamnă asta?
Inima lui Damon era cu câteva zeci de grame mai grea decât una normală.
În combinație cu efedrina găsită în organism,
plus exerciții fizice epuizante, rezultă atac de cord.
Vreți să spuneți că Damon lua medicamente?
Mă tem că da. Avem și dosarul lui medical.
Pediatrul lui Damon l-a diagnosticat cu aritmie cardiacă.
Dvs. ați aprobat consultarea unui specialist cardiolog.
E semnătura dvs pe formularul de consimțământ.
Știam despre problema lui.
Dar, când a început liceul,
nu ați spus nimic despre boala lui nici antrenorului, nici medicului școlii.
De ce?
A fost decizia lui Damon.
Nu vroia să-și riște cariera în baschet.
Dacă antrenorul ar fi știut de boala lui, nu ar mai fi făcut carieră,
dar ar fi fost încă în viață.
Era un băiat foarte ambițios.
Considera baschetul cheia viitorului său.
M-a implorat să nu-i spun medicului școlii.
Și de ce l-ați ascultat?
Damon avea o voință de fier.
Știți cum sunt tinerii din ziua de azi.
Își pun ceva în minte și te bâzâie până faci cum vor ei.
L-am lăsat să mă convingă despre faptul că era adult, că știa mai bine.
Va trebui să trăiesc cu greșeala asta toată viața.
Părinții lui Chris au fost de acord să preia custodia lui Amy.
Dacă încerci să faci contestație, lt. Winslow te va acuza de uz de droguri.
Nu voi face contestație.
Înscrie-te într-un program de dezintoxicare.
Nu e niciodată prea târziu să fii un părinte bun.
Chris a dovedit asta.
O să încerc.
Promit.
Nu mie trebuie să-mi promiți.
Lovitură sub centură, Garret.
Și eu mă bucur să te văd.
Ai sunat-o pe mama și i-ai zis să nu mă lase în Maine cu Kyle.
Am decis că nu era cea mai bună idee.
Voi ați decis. Dar eu?
- Eu nu am drept de vot? - Păi, nu.
Așa-i, e viața mea, de ce aș avea vreun cuvânt de spus?
Știu că moartea lui Damon te-a întristat,
dar nu credem că un weekend nesupravegheat în Maine...
Voi doi vă cuplați și vă luați de mine.
Știu că ideea de a ne vedea din nou împreună te poate deruta.
Nu chiar.
Trebuie să înțelegi
că, indiferent ce se întâmplă între noi, amândoi te iubim.
Și, până împlinești 18 ani, noi vom decide ce e mai bine pentru tine.
Stai să văd dacă înțeleg. Tu și mama faceți ce vreți
și mă tratați tot ca pe un copil.
Nu te supăra, Garret, dar e o prostie.
Îmi pare rău că spui asta.
Și, Abby,
data viitoare când îmi mai spui Garret ești pedepsită timp de o lună.
Max, îmi dai și mie un whisky din ăla bun?
Poftim.
Fiica mea te scoate din minți?
Nu a ta, a mea.
- Abby, nu? - Da.
- Câți ani are? - 17.
Ți-l fac dublu. Fac cinste.
Grea vârsta asta, 17 ani.
Sunt deja capabili să-ți spună să te cari din viața lor.
Ai dreptate. Jordan, cred, a fost un coșmar la vârsta aia.
La Jordan, faza asta a început când avea 11 ani.
Și când s-a terminat?
Încă mai aștept.
Știi, e un copil grozav.
Seamănă așa de mult cu maică-sa. Și în părțile bune și în cele rele.
Mie-mi spui.
Cu Abby, nu știu niciodată. Am văzut-o crescând
atât de sigură de ceea ce dorește și ceea ce este. În același timp,
eu sunt din ce în ce mai puțin sigur cine sunt.
Vestea bună e că fiica ta știe mai bine decât tine.
Da, ai dreptate.
Ce puneți voi la cale?
Discutăm ca între tați.
Credeam că ai zis că dai jos
posterul ăla ridicol cu bikini din toaleta doamnelor.
Nu, tu ai zis asta. Mie mi se pare...
Da, oribil. Îl dau jos.
Vezi? Încă aștept.
Și, pentru eroul de azi,
un cocteil cu gin.
Adevărata eroină e acum într-un container frigorific, la aeroport,
așteptând îmbarcarea spre Guadalajara.
Tatăl meu
avea diplomă de inginer de la Politehnica Punjab.
Nu mi-ai zis niciodată că tatăl tău a fost om de știință.
Când a venit aici, a trebuit să-și ia două servicii să ne întrețină.
Vânzător de hamburgeri și îngrijitor la o școală.
Cred că i-a fost greu.
Sigur că i-a fost.
Dar nu a arătat-o niciodată.
Un bărbat cu IQ de 185,
bucuros să ungă cu muștar sandvișuri de curcan ziua
și să curețe toaletele noaptea.
Doar așa puteau copiii lui să trăiască visul american.
Tu ai ajuns să-ți petreci zilele printre insecte și oameni care țin la tine.
Eu zic că și-a îndeplinit visul.
- Recunoști că am avut dreptate? - Despre ce?
Despre Chris Vanders.
Prezumția de nevinovăție.
A, despre asta era vorba.
Sigur, de ce nu?
Ce, recunoști așa, direct?
E vorba despre copil, așa-i?
Ce-i cu copilul?
Te-a cucerit.
Te-a înmuiat un pic, nu?
- Termină. - Vorbesc serios.
Îți stătea bine cu fetița în brațe.
Ar trebui să-ți tragi și tu un copil.
Poate ar trebui să-ți trag ție un șut în fund.
Subtitrarea Andrada2003/SubTeam www.subtitrari-team.ro